B U L L E T I N OF OLEKSANDR DOVZHENKO HLUKHIV NATIONAL PEDAGOGICAL UNIVERSITY
Вісник Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка. Серія: «Педагогічні науки» ISSN 2410-0897, e-ISSN 3041-1289 Видавцем та засновником наукового видання є Глухівський національний педагогічний університет імені Олександра Довженка (ЄДРПОУ 02125527, ROR - 039akp542) Префікс DOI видавця - 10.31376 Рік заснування - 2002 Періодичність – три випуски в рік Мова видання – українська/англійська Кластер наукового фахового видання та галузі знань і спеціальності, за якими видання публікує наукові праці – Розвиток людського капіталу, соціальні науки та журналістика Спеціальності: А1 Освітні науки, А2 Дошкільна освіта, А3 Початкова освіта, А4 Середня освіта (за предметними спеціальностями), А5 Професійна освіта (за спеціалізаціями), А6 Спеціальна освіта (за спеціалізаціями), А7 Фізична культура і спорт, C4 Психологія Ідентифікатор медіа в реєстрі суб’єктів у сфері медіареєстрантів - R30-01986 (друкована версія) Ідентифікатор медіа в реєстрі суб’єктів у сфері онлайн медіа - R40-06768 (онлайн версія) Індексація: Index Copernicus, Google Scholar, Crossref, Наукова періодика України, <a href="https://ouci.dntb.gov.ua/?q=%D0%92%D1%96%D1%81%D0%BD%D0%B8%D0%BA+%D0%93%D0%BB%D1%83%D1%85%D1%96%D0%B2%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%BE%D0%B3%D0%BE+%D0%BD%D0%B0%D1%86%D1%96%D0%BE%D0%BD%D0%B0%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%BE%D0%B3%D0%BE+%D0%BF%D0%B5%D0%B4%D0%B0%D0%B3%D0%BE%D0%B3%D1%96%D1%87%D0%BD%D0%BE%D0%B3%D0%BE+%D1%83%D0%BD%D1%96%D0%B2%D0%B5%D1%80%D1%81%D0%B8%D1%82%D0%B5%D1%82%D1%83+%D1%96%D0%BC%D0%B5%D0%BD%D1%96+%D0%9E%D0%BB%D0%B5%D0%BA%D1%81%D0%B0%D0%BD%D0%B4%D1%80%D0%B0+%D0%94%D0%BE%D0%B2%D0%B6%D0%B5%D0%BD%D0%BA%D0%B0.+%D0%A1%D0%B5%D1%80%D1%96%D1%8F%3A+%C2%AB%D0%9F%D0%B5%D0%B4%D0%B0%D0%B3%D0%BE%D0%B3%D1%96%D1%87%D0%BD%D1%96+%D0%BD%D0%B0%D1%83%D0%BA%D0%B8%C2%BB" target="_blank" rel="noopener">Open Ukrainian Citation Index Місцезнаходження: вулиця Київська, буд. 24, місто Глухів Сумської області, 41400 E-mail: visnukgnpu@gnpu.edu.ua
Глухівський національний педагогічний університет імені Олександра Довженка
МЕТОДИКА ВИВЧЕННЯ КОМПЛЕКСНИХ ЧИСЕЛ СТУДЕНТАМИ ІНЖЕНЕРНИХ СПЕЦІАЛЬНОСТЕЙ У КУРСІ ВИЩОЇ ТА ПРИКЛАДНОЇ МАТЕМАТИКИ
У статті розглянуто методичні особливості вивчення комплексних чисел студентами інженерних спеціальностей у курсі вищої та прикладної математики з урахуванням професійної спрямованості навчання. Обґрунтовано значення комплексних чисел як важливого складника математичної підготовки майбутніх фахівців спеціальності G3 Електрична інженерія, для яких цей математичний апарат є необхідною основою подальшого вивчення теоретичних основ електротехніки, аналізу кіл змінного струму, гармонічних процесів, фазових співвідношень та імпедансу. Акцентовано на необхідності поєднання теоретичного матеріалу з прикладними задачами, математичним моделюванням і використанням символічного методу як ефективного засобу формування міждисциплінарних зв’язків між вищою математикою та спеціальними дисциплінами. Визначено, що професійно орієнтований підхід до викладання комплексних чисел сприяє підвищенню доступності навчального матеріалу, розвитку інженерного мислення, посиленню навчальної мотивації студентів та покращенню якості їхньої фахової підготовки.
Авторське право (c) 2026 Борис Грудинін, Юлія Мейш, Ганна Гай (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
МОВНОКОМУНІКАТИВНА КОМПЕТЕНТНІСТЬ ЯК МАРКЕР ПРОФЕСІЙНОЇ МОБІЛЬНОСТІ МАЙБУТНЬОГО ФАХІВЦЯ ЕКОНОМІЧНОЇ ГАЛУЗІ
У статті зроблено спробу окреслити траєкторію еволюціонування змістового наповнення та структурних складників термінного поняття «мовнокомунікативна компетентність майбутніх фахівців економічних спеціальностей», уведення якого в педагогічний дискурс й освітню практику закладів вищої освіти донедавна залишалося дискусійним. Зазначено, що означене поняття в науковому обігу упродовж тривалого періоду функціювало в узагальненому формулюванні – «мовнокомунікативна компетентність майбутніх фахівців нефілологічних спеціальностей». Поняття «мовнокомунікативна компетентність» уведено в активний науковий обіг лінгводидактики лише після тлумачення його змісту в документах нормативного статусу (професійних стандартах за галузями). Обґрунтовано методичну доцільність розроблення дидактичного супроводу до нормативного мовознавчого курсу для майбутніх фахівців економічних спеціальностей на міждисциплінарних засадах.
змістові та структурні характеристики базового поняття «мовнокомунікативна компетентність»
мовнокомунікативна компетентність майбутніх фахівців економічних спеціальностей
висока особистісна адаптивність фахівця економічної спеціальності
термінологічний та особистісний складники мовнокомунікативної компетентності
Авторське право (c) 2026 Станіслав Караман, Ольга Караман, Ростислав Караман (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
МЕТОДОЛОГІЧНІ ПІДХОДИ ДО ПОРІВНЯЛЬНО-ПЕДАГОГІЧНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ У КОНТЕКСТІ СУЧАСНИХ ОСВІТНІХ ТРАНСФОРМАЦІЙ
У статті здійснено теоретико-методологічний та емпіричний аналіз сучасних підходів до порівняльно-педагогічних досліджень у контексті освітніх трансформацій. Обґрунтовано значення ключових методологічних підходів у забезпеченні комплексності компаративного аналізу освітніх систем. З’ясовано вплив глобалізаційних, євроінтеграційних і цифрових процесів на трансформацію методології педагогічної компаративістики. Доведено доцільність інтеграції методологічних підходів як умови підвищення ефективності досліджень. Представлено результати емпіричного дослідження, що засвідчили домінування класичних підходів і зростання ролі інноваційних, а також виявили тенденцію до методологічного плюралізму та недостатнє використання емпіричних методів. Окреслено перспективи подальших досліджень, пов’язані з розробленням інтегрованих методологічних моделей і розширенням застосування цифрових інструментів.
Авторське право (c) 2026 Олексій Листопад, Ірина Мардарова (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ПОЛІТИКА ЄВРОПЕЙСЬКОГО СОЮЗУ ЩОДО РОЗВИТКУ КРЕАТИВНОСТІ В ОСВІТІ
У статті здійснено теоретичний аналіз політики Європейського Союзу щодо розвитку креативності в освіті. Розкрито сутність креативності як ключової трансверсальної компетентності та визначено основні інструменти її формування в межах європейського освітнього простору. Обґрунтовано роль креативності в забезпеченні інноваційного розвитку, конкурентоспроможності та адаптивності особистості. Окреслено можливості імплементації європейського досвіду у вітчизняну освітню практику.
Авторське право (c) 2026 Віра Курок , Роман Курок , Ольга Сорока (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
УРОК ЯК КОМУНІКАТИВНА ПОДІЯ: ФОРМУВАННЯ ПРОФЕСІЙНОЇ КОМУНІКАТИВНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНЬОГО ВЧИТЕЛЯ УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ
У статті порушено проблему сучасних вимог до уроку української мови, зокрема уроку як комунікативної події. Методологічною базою дослідження стали фундаментальні положення з комунікативної педагогіки, комунікативної дидактики, лінгводидактики, психології, лінгвістики, що допомогли усвідомити комунікативне спрямування сучасного уроку української мови та зрозуміти актуальність теми. Метою публікації є теоретичне обґрунтування комунікативного спрямування уроку української мови та ролі вчителя як ініціатора навчального спілкування, а також презентація методичних рекомендацій щодо формування професійної комунікативної компетентності майбутнього вчителя української мови в системі навчальної програми «Методика викладання філологічних дисциплін. Методика викладання української мови». Результати навчання за пропонованою методичною системою підтвердили її продуктивність.
професійна комунікативна компетентність учителя
Авторське право (c) 2026 Раїса Дружененко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ОЦІНКА НАУКОВИХ ПІДХОДІВ ДО ТРАКТУВАННЯ СУТНОСТІ ТРАНСФОРМАЦІЙНИХ ПРОЦЕСІВ В ОСВІТІ ТА ЇХ ЗМІСТОВНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ
Статтю присвячено одній з актуальних проблем сьогодення − розгляду трансформаційних процесів в освіті, систематизації наукових підходів до трактування їх сутності та окреслення змістовних характеристик. Здійснено аргументований аналіз наукових підходів вітчизняних та закордонних учених щодо означеної проблеми. Відзначено, що наразі, попри достатню кількість досліджень українських учених-педагогів щодо трансформації освітньої сфери, ясності тут не вистачає. Більше того, складається ситуація, за якої чим глобальніше розкривається ця наукова проблема, тим більше виникає питань щодо її реального змісту. Для порівняння здійснено також аналіз теоретико-методичних підходів до розгляду сучасних трансформаційних процесів в освіті в наукових працях зарубіжних учених за останні п’ять років. Визначено характерні ознаки початку ХХІ ст., які надали нового імпульсу активізації процесу наукових пошуків у контексті проблеми трансформаційних процесів в освіті. Відзначено доволі високий рівень багатогранності та складності змістовних / сутнісних елементів освітньої сфери щодо з’ясування сутності трансформаційних процесів, що обумовлює доцільність їх розгляду в контексті ретроспективного аналізу. Представлено систематизацію наукових підходів до трактування сутності трансформаційних процесів в освіті та формулювання їх змістовних характеристик. Тригером цієї статті є актуалізація архіпроблеми трансформаційних процесів освітньої сфери та обґрунтування науково-теоретичних підходів до розуміння її термінологічного поля, точність у визначенні якого є визначальним критерієм об’єктивної оцінки ефективності результату.
змістовні характеристики сутності трансформаційних процесів в освіті
систематизація наукових підходів до трактування трансформаційних процесів
наукові підходи: системно-комплексний; інноваційно-технологічний; культурно-ціннісний; інституційний
Авторське право (c) 2026 Юрій Саух , Ірина Саух (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
НАУКОВИЙ ТЕКСТ І ДИСКУРС У СИСТЕМІ ФОРМУВАННЯ КОМУНІКАТИВНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ ОСВІТЯН: ІНТЕРТЕКСТУАЛЬНИЙ ПІДХІД
У статті здійснено спробу дослідити проблеми формування наукової комунікативної компетентності здобувачів вищої педагогічної освіти різних освітніх рівнів. На засадах компонентного, порівняльного, дистрибутивного методів охарактеризовано сутність понять «дискурс», «текст», «науковий дискурс», «науковий текст», досліджено їх спільні й відмінні категоріальні ознаки. Проаналізовано зміст терміна «інтертекстуальність», зазначено різновиди інтертекстем, їх типи та функції за способами «вплетення» в науковий дискурс, текст. Обґрунтовано значущість інтертекстуальності, інтертекстуального підходу у формуванні комунікативної компетентності працівників освітньої галузі, у пошуку нових концептуальних ідей. Зосереджено увагу на класичних принципах та сучасних підходах, методах формування наукової компетентності майбутніх освітян.
дискурс, текст, науковий дискурс, науковий текст, інтертекстуальність, інтертекстуальний підхід, наукова комунікативна компетентність здобувачів вищої педагогічної освіти, підходи, методи, технології наукової взаємодії та опанування наукової комунікації
Авторське право (c) 2026 Галина Кузнецова (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ВИКОРИСТАННЯ ІКТ У ПРОЦЕСІ ВИВЧЕННЯ ПУНКТУАЦІЇ В ПРОСТОМУ УСКЛАДНЕНОМУ РЕЧЕННІ: МЕТОДИЧНИЙ АСПЕКТ
У статті проаналізовано можливості використання інформаційно-комунікаційних технологій (ІКТ) на навчальних заняттях з української мови під час вивчення теми «Пунктуація в простому реченні». Визначено переваги мультимедійних засобів, онлайн-сервісів та інтерактивних вправ у формуванні пунктуаційної грамотності учнів. Запропоновано конкретні приклади використання цифрових інструментів для візуалізації синтаксичних структур.
Авторське право (c) 2026 Олександр Александров (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
СУТНІСТЬ КОМУНІКАТИВНО-МОВЛЕННЄВОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ ПЕДАГОГІВ
У статті окреслено проблему формування комунікативно-мовленнєвої компетентності в майбутніх педагогів загалом, та вихователів закладів дошкільної освіти зокрема; проаналізовано дослідження науковців щодо з’ясування сутності та змісту понять «мовленнєва компетентність», «комунікативна компетентність», «комунікативно-мовленнєва компетентність». Запропоновано власне визначення поняття «комунікативно-мовленнєва компетентність майбутнього вихователя закладу дошкільної освіти», яке потрактовуємо як інтегративну, динамічну особистісно-професійну здатність майбутнього фахівця ефективно здійснювати якісну, доцільну, нормативно правильну, культурно зумовлену й педагогічно ефективну мовленнєву взаємодію з дітьми дошкільного віку, їхніми батьками та колегами на основі системи мовних, психолого-педагогічних і соціокультурних знань, сформованих мовленнєвих та рефлексійних умінь, комунікативного досвіду, ціннісних орієнтацій.
комунікативно-мовленннєва компетентність майбутнього вихователя закладу дошкільної освіти
Авторське право (c) 2026 Ірина Данильченко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
РЕАЛІЗАЦІЯ КОМПЕТЕНТНІСНОГО ПІДХОДУ В ПОЧАТКОВІЙ МОВНО-ЛІТЕРАТУРНІЙ ОСВІТІ ЗАСОБАМИ СУЧАСНИХ ОСВІТНІХ ТЕХНОЛОГІЙ
У статті розглянуто теоретико-практичні аспекти впровадження сучасних освітніх технологій у початковій мовно-літературній освіті (українська мова і література) з метою реалізації компетентнісного підходу, в основу якого покладено ключові компетентності; окреслено зміст і напрями роботи з формування в молодших школярів предметних (мовної і мовленнєвої) та ключових компетентностей засобами інноваційних педагогічних технологій; розкрито окремі методичні аспекти формування спільних для всіх ключових компетентностей умінь (читання з розумінням, уміння висловлювати власну думку усно і письмово, критичне мислення, уміння співпрацювати з іншими особами). Висвітлено сутність понять «навчальна технологія», «педагогічна технологія», «освітні інновації», підходи до навчання української мови і читання (компетентнісний, особистісно орієнтований, загальнодидактичний, системно-лінгвістичний, комунікативно-діяльнісний, технологічний, соціокультурний); розглянуто принципи впровадження освітніх інновацій у початкову мовно-літературну освіту (особистісно орієнтований, системної організації навчання, функційно-комунікативний, інтегративний, активної взаємодії). Запропоновано методичні аспекти реалізації компетентнісного підходу в практиці навчання української мови і читання на прикладах упровадження визначених у дослідженні технологій: ігрові технології, інтерактивне навчання, технології розвитку критичного мислення. Акцентовано на формуванні в здобувачів початкової освіти комунікативної компетентності та ключових: вільне володіння державною мовою, навчання впродовж життя і соціокультурних.
мовно-літературна освітня галузь, українська мова і література, компетентнісний підхід, комунікативна компетентність, ключові компетентності, сучасні освітні технології, молодші школярі, здобувачі початкової освіти.
Авторське право (c) 2026 Валентина Собко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
МЕТОДОЛОГІЧНІ ПІДХОДИ ДО ФОРМУВАННЯ ІНТЕРАКТИВНО-МЕТОДИЧНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ УЧИТЕЛІВ ПОЧАТКОВИХ КЛАСІВ У КОНТЕКСТІ МОВНО-ЛІТЕРАТУРНОЇ ОСВІТНЬОЇ ГАЛУЗІ
У статті розкрито сутність і обґрунтовано методологічні підходи до формування інтерактивно-методичної компетентності майбутніх учителів початкових класів у контексті мовно-літературної освітньої галузі. Актуальність дослідження зумовлено сучасними трансформаціями освіти, впливом цифрового середовища й віддаленого навчання та необхідністю підготовки педагогів, здатних ефективно організовувати інтерактивну навчальну взаємодію учнів. Проаналізовано парадигму визначень поняття «методологічний підхід», окреслено роль у професійній підготовці вчителя. Визначено, що провідними універсальними підходами є компетентнісний, системний та діяльнісний, які забезпечують цілісність, практичну спрямованість і результативність освітнього процесу. Обґрунтовано доцільність застосування специфічних підходів, зокрема комунікативно-діяльнісного, аксіологічного, холістичного, інтегративного, соціокультурного, інформаційно-семіотичного та ресурсного. Розкрито їх зміст, функції та значення у формуванні здатності майбутнього вчителя до проєктування й реалізації інтерактивного навчання.
Авторське право (c) 2026 Тетяна Зенченко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
МЕТОДИЧНІ ОСОБЛИВОСТІ ОРГАНІЗАЦІЇ САМОСТІЙНОЇ ПІДГОТОВКИ МАЙБУТНІХ УЧИТЕЛІВ ГЕОГРАФІЇ НА ОСНОВІ ХМАРНО ОРІЄНТОВАНОГО НАВЧАЛЬНОГО СЕРЕДОВИЩА
У статті обґрунтовано та охарактеризовано структурні компоненти методичної системи використання хмарних сервісів у процесі самостійної підготовки майбутніх учителів географії. Спроєктовано індивідуалізоване методично орієнтоване навчальне середовище, що базується на інтеграції платформ Google Earth Engine та ArcGIS Online. Визначено три ключові компоненти системи: цільовий, змістовий та технологічний. Описано методику впровадження навчальних кейсів, що дають змогу трансформувати самостійну роботу здобувачів вищої освіти з репродуктивної в науково-дослідну. Результати експериментальної перевірки засвідчили підвищення рівня цифрової компетентності та професійної мотивації здобувачів вищої освіти в умовах асинхронного навчання.
Авторське право (c) 2026 Руслана Власенко, Тамара Андрійчук (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ПРОГРАМУВАННЯ ЯК ЗАСІБ ВІЗУАЛІЗАЦІЇ В НАВЧАННІ СТЕРЕОМЕТРІЇ
У статті розглянуто можливості використання програмування як ефективного засобу візуалізації в процесі навчання стереометрії. Обґрунтовано доцільність поєднання математичних знань із навичками алгоритмічного мислення для формування цілісного розуміння просторових об’єктів та їх властивостей. Описано підходи до організації навчальної діяльності учнів, що передбачають поетапне виконання завдань: від аналізу геометричної задачі та побудови моделей до їх реалізації в графічних середовищах і програмуванні. Обґрунтовано, що використання програмних засобів сприяє підвищенню наочності навчання, розвитку просторового мислення, дослідницьких умінь та інформаційно-цифрової компетентності учнів. Визначено, що міжпредметна інтеграція інформатики та стереометрії підвищує пізнавальну активність і мотивацію школярів та школярок до вивчення обох дисциплін. Зроблено висновок про доцільність упровадження компетентнісно орієнтованих завдань і цифрових інструментів у процес навчання стереометрії.
Авторське право (c) 2026 Зоя Сердюк, Дмитро Ярмоленко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ФАСИЛІТАЦІЯ ЗАСВОЄННЯ ПРАВИЛ НАСТІЛЬНИХ ІГОР У ФОРМУВАННІ СОЦІАЛЬНО-ЕМОЦІЙНОЇ РЕГУЛЯЦІЇ ПОВЕДІНКИ СТАРШИХ ДОШКІЛЬНИКІВ
У статті досліджено фасилітацію засвоєння правил настільних ігор у формуванні соціально-емоційної регуляції поведінки старших дошкільників. Визначено, що соціально-емоційна регуляція поведінки старших дошкільників виявляється в здатності до усвідомленої взаємодії з іншими, емоційного самовладання, дотримання правил та досягнення спільних цілей у грі. Охарактеризовано компоненти соціально-емоційної регуляції поведінки старших дошкільників. Доведено, що настільні ігри є ефективним засобом формування соціально-емоційної регуляції поведінки. Визначено типи ставлень до засвоєння правил ігрової взаємодії та їх вплив на регуляцію поведінки дітей. Встановлено, що здатність дітей до свідомого підпорядкування правилам є важливим аспектом формування соціально-емоційної регуляції поведінки.
Авторське право (c) 2026 Ростислав Руденський, Ольга Чикурова, Ірина Жаркова (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
РОЛЬ ІНТЕЛЕКТУАЛЬНИХ ЦИФРОВИХ ТЕХНОЛОГІЙ У ФОРМУВАННІ КРИТИЧНОГО МИСЛЕННЯ ВІЙСЬКОВОГО ЛІДЕРА НОВОГО ПОКОЛІННЯ
У статті досліджено роль інтелектуальних цифрових технологій у формуванні критичного мислення військового лідера нового покоління. Обґрунтовано, що цифровізація суттєво змінює характер військової діяльності та підвищує вимоги до когнітивних і лідерських компетентностей офіцерів. У дослідженні критичне мислення розглядається як ключова професійна компетентність. Доведено, що інтелектуальні цифрові технології є не лише інструментом підтримки діяльності, а й чинником трансформації когнітивних процесів. Особливу увагу приділено розробці концептуальної моделі, яка інтегрує три взаємопов’язані компоненти, а саме: інтелектуальні цифрові технології, когнітивні процеси та лідерські якості. Запропонована модель демонструє, що ефективність використання інтелектуальних цифрових технологій залежить від здатності військового лідера критично інтерпретувати інформацію та зберігати автономність мислення.
Авторське право (c) 2026 Павло Проценко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ПСИХОЛОГО-ПЕДАГОГІЧНІ ЗАСАДИ ФОРМУВАННЯ ЕКОЛОГІЧНОЇ СВІДОМОСТІ УЧНІВ ПОЧАТКОВИХ КЛАСІВ (ПОРІВНЯЛЬНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ УКРАЇНСЬКОГО ТА ЄВРОПЕЙСЬКОГО ДОСВІДУ)
У статті здійснено комплексний аналіз проблеми формування екологічної свідомості учнів початкових класів у процесі гурткової роботи еколого-натуралістичного спрямування. Розкрито психолого-педагогічні засади організації освітнього процесу в позашкільній освіті, охарактеризовано особливості залучення молодших школярів до гурткової діяльності. Представлено порівняльний аналіз українського та європейського досвіду формування екологічної свідомості. Обґрунтовано систему формування екологічної свідомості в умовах гурткової роботи.
Ключові слова: екологічна свідомість, молодші школярі, позашкільна освіта, гурткова робота, еколого-натуралістична діяльність, екологічне виховання.
Авторське право (c) 2026 Віктор Решетняк (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
СУЧАСНИЙ СТАН, СУПЕРЕЧНОСТІ ТА ПЕРСПЕКТИВИ ПІДГОТОВКИ МАЙБУТНІХ УЧИТЕЛІВ ТЕХНОЛОГІЙ ДО ВИКОРИСТАННЯ ЗАСОБІВ ЦИФРОВОГО ВИРОБНИЦТВА
У статті розглянуто проблему підготовки майбутніх учителів технологій до використання засобів цифрового виробництва. Обґрунтовано, що поширення 3D-друку, лазерних і фрезерних верстатів з ЧПК та інших цифрових технологій актуалізує оновлення змісту шкільної технологічної освіти і професійної підготовки вчителя. Визначено, що Державний стандарт базової середньої освіти орієнтує на формування в учнів готовності до використання сучасних технологій і техніки, проте система підготовки в закладах вищої освіти лише частково відповідає цим вимогам. На основі аналізу наукових праць виявлено ключові суперечності між потребами шкільної практики, нормативними вимогами та рівнем змістового, методичного і матеріально-технічного забезпечення. Окреслено перспективи подальших досліджень щодо розроблення концептуальної моделі, дидактичної системи та педагогічних умов ефективної підготовки до використання засобів цифрового виробництва.
Авторське право (c) 2026 Станіслав Марченко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ЦИФРОВІ ІНТЕРАКТИВНІ ПЛАТФОРМИ ЯК ЗАСІБ РОЗВИТКУ КРИТИЧНОГО МИСЛЕННЯ УЧНІВ ПОЧАТКОВОЇ ШКОЛИ
У статті досліджено дидактичний потенціал цифрових інтерактивних платформ у контексті розвитку критичного мислення учнів початкової школи. Обґрунтовано, що формування критичного мислення визначається характером навчальної діяльності, у межах якої учень не лише сприймає інформацію, а здійснює її аналіз, інтерпретацію, оцінювання та рефлексію. Розкрито особливості мисленнєвої діяльності молодших школярів, визначено, що її розвиток пов’язаний із переходом від репродуктивних до аналітичних форм роботи. Проаналізовано можливості цифрового освітнього середовища як простору організації пізнавальної діяльності. Визначено основні механізми впливу цифрових технологій на розвиток мислення, зокрема інтерактивність, візуалізацію, варіативність навчальних ситуацій, забезпечення зворотного зв’язку та організацію взаємодії учнів. Показано, що ефективність цифрових інструментів залежить від способу їх включення у структуру навчальної діяльності. Охарактеризовано практичні аспекти використання цифрових платформ та сервісів (Kahoot, Quizizz, Padlet, Coggle, Minecraft Education, MozaBook) як засобів організації мисленнєвих дій учнів. Обґрунтовано педагогічні умови їх ефективного застосування, серед яких створення навчальних ситуацій з елементами невизначеності, варіативність завдань, змістовний зворотний зв’язок, поєднання індивідуальної та колективної діяльності, а також систематичне включення рефлексії. Визначено обмеження використання цифрових платформ, пов’язані з ризиком формалізації діяльності, фрагментарністю опрацювання інформації та надмірним когнітивним навантаженням. Зроблено висновок, що цифрові інтерактивні платформи є ефективними за умови їх підпорядкування логіці розвитку мислення та цілеспрямованої організації навчальної діяльності.
критичне мислення, молодші школярі, цифрові інтерактивні платформи, навчальна діяльність, цифрове освітнє середовище, інтерактивність, візуалізація
Авторське право (c) 2026 Андрій Литвинов, Денис Кириченко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
КОНКУРСНО-ФЕСТИВАЛЬНА ДІЯЛЬНІСТЬ ЯК ЧИННИК ФОРМУВАННЯ ФАХОВОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ УЧИТЕЛІВ МУЗИЧНОГО МИСТЕЦТВА
У статті проаналізовано конкурсно-фестивальну діяльність як ефективний засіб формування фахової компетентності майбутніх учителів музичного мистецтва. Обґрунтовано, що музичне виконавство повноцінно реалізується в умовах публічного виступу, зокрема в межах конкурсів і фестивалів. Визначено сутність музично-виконавського конкурсу як форми діяльності, що поєднує освітні, розвивальні та соціокультурні функції. Продемонстровано, що сучасний мистецький простір характеризується співіснуванням традиційних академічних і відкритих конкурсних форматів. Доведено, що участь у конкурсах сприяє розвитку виконавської майстерності, сценічної культури, творчої індивідуальності та особистісних якостей. Зосереджено увагу на зміні підходів до організації конкурсів у контексті «освіти впродовж життя» та втраті універсальності вікового критерію. На прикладі конкурсу «Харківські зорі» підтверджено його ефективність як платформи професійного становлення. Встановлено, що конкурсно-фестивальна діяльність є важливим педагогічним ресурсом інтеграції виконавської та педагогічної підготовки.
Авторське право (c) 2026 Руслан Жога, Алла Жога (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ЦИФРОВА КОМПЕТЕНТНІСТЬ ЯК ВАГОМИЙ СКЛАДНИК ПРОФЕСІЙНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ УЧИТЕЛІВ ІНФОРМАТИКИ
У статті здійснено теоретичне обґрунтування цифрової компетентності як системоутворювального складника професійної компетентності майбутніх учителів інформатики. Актуальність дослідження зумовлена цифровою трансформацією освіти, зростанням ролі даних, поширенням цифрових платформ і хмарних сервісів, а також інтеграцією інструментів штучного інтелекту в освітню практику, що підвищує вимоги до професійної підготовки педагога. Метою статті є обґрунтування сутності цифрової компетентності майбутнього вчителя інформатики та визначення педагогічних орієнтирів її цілеспрямованого формування в процесі фахової підготовки. У дослідженні використано теоретичні методи: аналіз, синтез, узагальнення та систематизацію наукових джерел і нормативних документів. У результаті дослідження встановлено, що цифрова компетентність майбутнього вчителя інформатики має розглядатися як інтегрована професійна здатність, що забезпечує цілісність педагогічної діяльності в цифровому освітньому середовищі – від проєктування навчання до оцінювання результатів і організації безпечної та етичної взаємодії. Обґрунтовано доцільність використання рамкових підходів DigComp і DigCompEdu для операціоналізації змісту цифрової компетентності та визначення критеріїв її сформованості в системі педагогічної освіти. Наукова новизна полягає в уточненні змісту цифрової компетентності саме майбутнього вчителя інформатики через її функціональну інтерпретацію як системоутворювального компонента професійної компетентності, що визначає якість педагогічної діяльності в умовах цифрової трансформації освіти. Практичне значення результатів полягає в можливості їх використання для вдосконалення змісту професійної підготовки майбутніх учителів інформатики, зокрема під час проєктування освітніх програм і розроблення критеріїв оцінювання рівня сформованості цифрової компетентності.
Авторське право (c) 2026 Микита Журенко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ОСОБЛИВОСТІ РЕАЛІЗАЦІЇ КОМПЕТЕНТНІСНОГО ПІДХОДУ ПІД ЧАС ВИВЧЕННЯ ТЕМИ «ГРАНИЦЯ ФУНКЦІЇ» В СТАРШІЙ ПРОФІЛЬНІЙ ШКОЛІ
У статті розглянуто сутність компетентнісного підходу як провідного напряму розвитку сучасної освіти в умовах суспільних змін. Проаналізовано співвідношення понять «компетенція» та «компетентність», а також визначено основні компоненти компетентності. Висвітлено особливості формування ключових умінь учнів, зокрема критичного мислення, самостійності та здатності застосовувати знання на практиці. Розкрито специфіку реалізації компетентнісного підходу під час вивчення алгебри та початків аналізу в старшій школі. Окрему увагу приділено темі «Границя» як важливому елементу математичної освіти, що сприяє розвитку логічного та аналітичного мислення. Обґрунтовано значення практичної спрямованості навчання, міжпредметних зв’язків і використання задач прикладного змісту.
Авторське право (c) 2026 Микола Босовський, Павло Іваненко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ЗАСОБИ ВІЗУАЛІЗАЦІЇ ДЕКЛАРАТИВНИХ І ПРОЦЕДУРНИХ ЗНАНЬ У КОНСТРУЮВАННІ ЗМІСТУ ПРОФЕСІЙНОГО НАВЧАННЯ
У статті розглянуто сучасні засоби візуалізації декларативних і процедурних знань у професійному навчанні в умовах цифрової трансформації освіти. Обґрунтовано доцільність структуризації змісту навчання через взаємозв’язок декларативних і процедурних знань, показано можливості їх представлення на основі структурно-функціонального підходу. Проаналізовано роль візуалізації як способу репрезентації змісту професійного навчання та уточнено дидактичні можливості використання сучасних візуальних ресурсів для подання різних типів знань у цифровому освітньому середовищі. Зроблено висновок, що сучасні засоби візуалізації є ефективним дидактичним інструментом конструювання змісту професійного навчання.
Авторське право (c) 2026 Максим Кравченко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ФОРМУВАННЯ ПІЗНАВАЛЬНОГО ІНТЕРЕСУ ЗДОБУВАЧІВ ОСВІТИ ЗАСОБАМИ ДИДАКТИЧНИХ ІГОР
У статті досліджено проблему формування пізнавального інтересу молодших школярів засобами дидактичних ігор. Розглянуто умови ефективного використання ігор, їх етапи та методику проведення, урахування вікових особливостей учнів і поєднання навчальної та ігрової мети. Окрему увагу приділено стимулюванню мотивації, розвитку мислення, творчості та комунікативних навичок. Наведено приклади мовних, математичних, сюжетно-рольових та інтегрованих ігор. Проаналізовано роль учителя в організації ігрової діяльності та створенні позитивного емоційного клімату. Доведено ефективність дидактичних ігор для активізації навчальної діяльності та формування стійкого пізнавального інтересу здобувачів освіти.
Авторське право (c) 2026 Валентина Бадуненко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
МЕТОДИЧНА СИСТЕМА ФОРМУВАННЯ ГОТОВНОСТІ МАЙБУТНІХ БАКАЛАВРІВ-ПЕДАГОГІВ (СПЕЦІАЛІЗАЦІЯ «БУДІВНИЦТВО ТА ЗВАРЮВАННЯ») ДО ВИКОРИСТАННЯ ІННОВАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ У ПРОЦЕСІ ПРОФЕСІЙНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ
У статті з огляду на реформаційні зміни в освіті, ключовим детермінантом яких є інновації, закцентовано увагу на необхідності проєктування, розроблення та впровадження в освітній процес методичної системи формування готовності майбутніх бакалаврів-педагогів (спеціалізація «Будівництво та зварювання») до використання інноваційних технологій у процесі професійної діяльності. На засадах антропоцентричного, системного, інноваційного, концептуального підходів, методів компонентного та трансформаційного аналізу охарактеризовано зміст базових понять дослідження. Описано мету, завдання, структуру, призначення комплексної методики, дієвість якої спрямована на забезпечення цілеспрямованого та ефективного впровадження інноваційних технологій у навчальне середовище майбутніми бакалаврами професійної освіти спеціалізації «Будівництво та зварювання».
Авторське право (c) 2026 Роман Кузнецов (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ЕМПІРИЧНЕ ДОСЛІДЖЕННЯ РІВНЯ СФОРМОВАНОСТІ СТРУКТУРНИХ КОМПОНЕНТІВ ЕМОЦІЙНОГО ІНТЕЛЕКТУ ТРЕТЬОКЛАСНИКІВ
У статті представлено результати емпіричного дослідження сформованості структурних компонентів емоційного інтелекту учнів третіх класів. Обґрунтовано теоретичні підходи до розуміння феномену емоційного інтелекту як інтегративного психічного утворення, що поєднує когнітивні, регулятивні та афективні складники. Розкрито психолого-педагогічні передумови його розвитку в молодшому шкільному віці як сенситивному періоді становлення емоційної сфери особистості. Описано особливості організації діагностичної процедури з використанням адаптованого стимульного матеріалу методики Н. Холла, модифікованого відповідно до вікових можливостей дітей 8–9 років. Виявлено домінування середніх показників за більшістю компонентів емоційного інтелекту, зокрема емоційної обізнаності, здатності до управління емоціями та самомотивації. Доведено, що найбільш сформованим компонентом у респондентів є емпатія, тоді як здатність до розпізнавання емоцій характеризується переважанням низького рівня прояву. Встановлено наявність статистично значущих позитивних зв’язків між емоційною обізнаністю, регуляцією емоцій та їх розпізнаванням, що дає змогу виокремити когнітивно-регулятивний кластер показників. Зроблено висновок про активний процес становлення емоційного інтелекту в молодшому шкільному віці та його зумовленість віковими й соціальними чинниками. Окреслено перспективи подальших досліджень, пов’язані з розробленням та експериментальною перевіркою програм розвитку емоційного інтелекту учнів початкових класів.
Авторське право (c) 2026 Ольга Вишник, Валерія Таран (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
КРИТЕРІЇ, ПОКАЗНИКИ ТА РІВНІ СФОРМОВАНОСТІ АНДРАГОГІЧНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ ОФІЦЕРІВ НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ
У сучасних умовах відсічі повномасштабної агресії російської федерації вбачається стійка тенденція вікових змін у комплектуванні Сил оборони України, що засвідчує необхідність формування в майбутніх офіцерів андрагогічної компетентності, здатної забезпечити належну професійну підготовку дорослого за віком підлеглого особового складу та ефективне управління підпорядкованими підрозділами. З огляду на це в статті теоретично обґрунтовано критерії, показники та рівні сформованості андрагогічної компетентності майбутніх офіцерів Національної гвардії України з метою подальшої імплементації в освітній компонент «Військова педагогіка та психологія (у т. ч. лідерство)» змістового модуля «Військова андрагогіка».
андрагогічна компетентність, освіта дорослих, критерії, показники та рівні сформованості, майбутні офіцери, військові фахівці, Національна гвардія України
Авторське право (c) 2026 Сергій Совінський (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ФОРМУВАННЯ СТРЕСОСТІЙКОСТІ В ДІТЕЙ СТАРШОГО ДОШКІЛЬНОГО ВІКУ ЗАСОБАМИ ФІЗИЧНОЇ КУЛЬТУРИ
У статті теоретично обґрунтовано проблему формування стресостійкості дітей старшого дошкільного віку в умовах зростання психоемоційного навантаження та соціальної нестабільності. Доведено, що стресостійкість дошкільника є багатовимірним особистісним утворенням, яке охоплює емоційний, когнітивний, поведінковий і фізіологічний компоненти, та формується в процесі цілеспрямованої педагогічної взаємодії. Розкрито потенціал фізичної культури як ефективного засобу гармонізації психоемоційного стану дитини, профілактики тривожності та розвитку адаптивних механізмів. Обґрунтовано, що систематична рухова активність сприяє зниженню нервово-психічного напруження, оптимізації процесів збудження і гальмування, формуванню довільності поведінки, розвитку навичок саморегуляції та позитивної самооцінки. Розроблено систему роботи, що містить адаптаційно-мотиваційний, емоційно-регуляційний, поведінково-адаптивний і ресурсно-відновлювальний етапи, визначено її принципи. Окреслено критерії оцінювання ефективності впровадження системи роботи в освітній процес закладу дошкільної освіти.
стресостійкість, старший дошкільний вік, засоби фізичної культури, фізкультурно-оздоровча робота, емоційна регуляція, рухова активність, психоемоційне благополуччя.
Авторське право (c) 2026 Світлана Тітаренко, Анна Кошель , Віталій Кошель (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ТАКСОНОМІЯ FAIR-ДАНИХ ДЛЯ НАУКОВИХ ДОСЛІДЖЕНЬ У ГАЛУЗІ ОСВІТИ В УМОВАХ ЦИФРОВОЇ ТРАНСФОРМАЦІЇ
Проблема накопичення даних, у тому числі в галузі освіти, спонукає до їх систематизації для забезпечення узгодження, прозорості, сумісності й можливості повторного використання. Аналіз ресурсів інтернету та наукових праць у Scopus та Web of Science засвідчив, що за останні 5 р. інтерес до вирішення цієї проблеми не є пріоритетним у наукових дослідженнях. Отже, вона є недостатньо вивченою, що спонукало авторів до вирішення проблеми створення науково обґрунтованої та багатовимірної таксономії FAIR-даних для наукових досліджень у галузі освіти в умовах цифрової трансформації. У результаті запропоновано таксономію FAIR-даних для наукових досліджень у галузі освіти, яка класифікує освітні дані за цільовим призначенням наукових досліджень, за спеціальностями / напрямами в галузі освітніх / педагогічних наук, за суб’єктом подання і виконання даних, за типами і методами досліджень, за видами, рівнями та формами освіти, за кваліфікаційними рівнями (згідно з НРК), за видом науково-дослідної роботи, за джерелами даних, форматом даних, рівнем їх агрегованості, режимом доступу, ступенем ідентифікації та життєвим циклом.
Авторське право (c) 2026 Катерина Осадча, Олег Спірін , Василь Олексюк (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
УПРОВАДЖЕННЯ РЕЗУЛЬТАТІВ ДОСЛІДЖЕННЯ З РОЗВИТКУ ЦИФРОВОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ НАУКОВИХ ПРАЦІВНИКІВ ЗАСОБАМИ ВІДКРИТИХ СИСТЕМ
Стаття присвячена висвітленню процесу впровадження результатів прикладного наукового дослідження «Розвиток цифрової компетентності наукових і науково-педагогічних працівників засобами відкритих освітньо-наукових інформаційних систем» (2024–2025 рр.) у практичну діяльність наукових установ і вишів. Робота над дослідженням здійснювалася фахівцями відділу відкритих освітньо-наукових інформаційних систем Інституту цифровізації освіти О НАПН України. У статті представлено ключові завдання розвідки, узагальнено отримані результати та продемонстровано механізми впровадження розробки шляхом оприлюднення, розповсюдження й використання, популяризації в Електронній бібліотеці НАПН України, а також у міжнародній базі Google Scholar. Необхідність розвитку цифрової компетентності дослідників та освітян зумовлена стрімким переходом науки й освіти у віртуальну площину, розвитком парадигми відкритої науки та прагненням України адаптуватися до європейських освітніх стандартів.
відкриті освітньо-наукові інформаційні системи
наукові та науково-педагогічні працівники
Авторське право (c) 2026 Світлана Іванова, Алла Кільченко, Тетяна Новицька (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ПРОБЛЕМА ФОРМУВАННЯ ОСОБИСТІСНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ ВИХОВАТЕЛІВ ЗАКЛАДІВ ДОШКІЛЬНОЇ ОСВІТИ У ВІТЧИЗНЯНІЙ ТА ЗАРУБІЖНІЙ ЛІТЕРАТУРІ
Анотація. У статті здійснено теоретичний аналіз проблеми формування особистісної компетентності майбутніх вихователів закладів дошкільної освіти в контексті вітчизняних і зарубіжних наукових досліджень. Обґрунтовано актуальність означеної проблеми з урахуванням сучасних соціальних викликів, трансформацій освітньої парадигми, процесів гуманізації та компетентнісної спрямованості освіти. Проаналізовано положення законодавчих документів, що регламентують діяльність вихователя закладу дошкільної освіти та визначають вимоги до його професійних і особистісних якостей. У роботі узагальнено підходи українських і зарубіжних учених до трактування сутності особистісної компетентності, розкрито її зміст як інтегральної характеристики особистості педагога, що охоплює ціннісні орієнтації, емоційно-вольову сферу, рефлексивні уміння, соціальну відповідальність і здатність до професійного саморозвитку. Окреслено спільні та відмінні риси вітчизняного й зарубіжного досвіду формування особистісної компетентності майбутніх педагогів дошкільної освіти та визначено перспективи подальших наукових досліджень у цьому напрямі.
Авторське право (c) 2026 Світлана Тітаренко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0