B U L L E T I N OF OLEKSANDR DOVZHENKO HLUKHIV NATIONAL PEDAGOGICAL UNIVERSITY
Збірник належить до Переліку наукових фахових видань України категорії «Б», у яких можуть публікуватися результати досліджень здобувачів наукових ступенів доктора філософії і доктора наук за педагогічними спеціальностями 011, 012, 013, 014, 015 на підставі наказу Міністерства освіти і науки України від 26.11.2020 № 1471. Галузь знань – 01 Освіта/Педагогіка Спеціальності 011 Освітні, педагогічні науки 012 Дошкільна освіта 013 Початкова освіта 014 Середня освіта (за предметними спеціальностями) 015 Професійна освіта (за спеціалізація ми) 016 Спеціальна освіта 017 Фізична культура і спорт Міжнародний стандартний номер періодичного друкованого видання (ISSN) 2410-0897 (Print) 3041-1289 (Online) Ідентифікатор у сфері друкованого медіа R30-01986 Ідентифікатор у сфері онлайн медіа R40-06768 Мови видання: українська, англійська Періодичність: 3 рази на рік Розділи збірника  АКТУАЛЬНІ ПРОБЛЕМИ ВИЩОЇ ШКОЛИ  ТЕОРІЯ ТА ПРАКТИКА НАВЧАННЯ І ВИХОВАННЯ  ІСТОРІЯ РОЗВИТКУ ПЕДАГОГІЧНОЇ ТЕОРІЇ ТА ОСВІТНЬОЇ ПРАКТИКИ Набір статей відбувається: до першого номеру - до 1 березня до другого номеру - до 1 травня до третього номеру - до 30 листопада Кожній статті присвоюється цифровий ідентифікатор DOI (digital object identifier) Вартість публікації у збірнику на 2025 рік - 855 грн.
Глухівський національний педагогічний університет імені Олександра Довженка
МЕТОДИЧНА СИСТЕМА ФОРМУВАННЯ ГОТОВНОСТІ МАЙБУТНІХ БАКАЛАВРІВ-ПЕДАГОГІВ (СПЕЦІАЛІЗАЦІЯ «БУДІВНИЦТВО ТА ЗВАРЮВАННЯ») ДО ВИКОРИСТАННЯ ІННОВАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ У ПРОЦЕСІ ПРОФЕСІЙНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ
У статті з огляду на реформаційні зміни в освіті, ключовим детермінантом яких є інновації, закцентовано увагу на необхідності проєктування, розроблення та впровадження в освітній процес методичної системи формування готовності майбутніх бакалаврів-педагогів (спеціалізація «Будівництво та зварювання») до використання інноваційних технологій у процесі професійної діяльності. На засадах антропоцентричного, системного, інноваційного, концептуального підходів, методів компонентного та трансформаційного аналізу охарактеризовано зміст базових понять дослідження. Описано мету, завдання, структуру, призначення комплексної методики, дієвість якої спрямована на забезпечення цілеспрямованого та ефективного впровадження інноваційних технологій у навчальне середовище майбутніми бакалаврами професійної освіти спеціалізації «Будівництво та зварювання».
Авторське право (c) 2026 Роман Кузнецов (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
УПРОВАДЖЕННЯ РЕЗУЛЬТАТІВ ДОСЛІДЖЕННЯ З РОЗВИТКУ ЦИФРОВОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ НАУКОВИХ ПРАЦІВНИКІВ ЗАСОБАМИ ВІДКРИТИХ СИСТЕМ
Стаття присвячена висвітленню процесу впровадження результатів прикладного наукового дослідження «Розвиток цифрової компетентності наукових і науково-педагогічних працівників засобами відкритих освітньо-наукових інформаційних систем» (2024–2025 рр.) у практичну діяльність наукових установ і вишів. Робота над дослідженням здійснювалася фахівцями відділу відкритих освітньо-наукових інформаційних систем Інституту цифровізації освіти О НАПН України. У статті представлено ключові завдання розвідки, узагальнено отримані результати та продемонстровано механізми впровадження розробки шляхом оприлюднення, розповсюдження й використання, популяризації в Електронній бібліотеці НАПН України, а також у міжнародній базі Google Scholar. Необхідність розвитку цифрової компетентності дослідників та освітян зумовлена стрімким переходом науки й освіти у віртуальну площину, розвитком парадигми відкритої науки та прагненням України адаптуватися до європейських освітніх стандартів.
відкриті освітньо-наукові інформаційні системи
наукові та науково-педагогічні працівники
Авторське право (c) 2026 Світлана Іванова, Алла Кільченко, Тетяна Новицька (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ПРОБЛЕМА ФОРМУВАННЯ ОСОБИСТІСНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ ВИХОВАТЕЛІВ ЗАКЛАДІВ ДОШКІЛЬНОЇ ОСВІТИ У ВІТЧИЗНЯНІЙ ТА ЗАРУБІЖНІЙ ЛІТЕРАТУРІ
Анотація. У статті здійснено теоретичний аналіз проблеми формування особистісної компетентності майбутніх вихователів закладів дошкільної освіти в контексті вітчизняних і зарубіжних наукових досліджень. Обґрунтовано актуальність означеної проблеми з урахуванням сучасних соціальних викликів, трансформацій освітньої парадигми, процесів гуманізації та компетентнісної спрямованості освіти. Проаналізовано положення законодавчих документів, що регламентують діяльність вихователя закладу дошкільної освіти та визначають вимоги до його професійних і особистісних якостей. У роботі узагальнено підходи українських і зарубіжних учених до трактування сутності особистісної компетентності, розкрито її зміст як інтегральної характеристики особистості педагога, що охоплює ціннісні орієнтації, емоційно-вольову сферу, рефлексивні уміння, соціальну відповідальність і здатність до професійного саморозвитку. Окреслено спільні та відмінні риси вітчизняного й зарубіжного досвіду формування особистісної компетентності майбутніх педагогів дошкільної освіти та визначено перспективи подальших наукових досліджень у цьому напрямі.
Авторське право (c) 2026 Світлана Тітаренко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ВПЛИВ СТИЛЮ ВИКЛАДАННЯ НА МОТИВАЦІЮ УЧІННЯ І РЕЗУЛЬТАТИ НАВЧАННЯ СТУДЕНТІВ
У статті досліджено вплив стилю викладання на мотивацію учіння студентів у закладах вищої освіти. Проаналізовано особливості сприйняття студентами авторитарного, демократичного та ліберального стилів викладання, їхній вплив на навчальну активність і результати навчання. Дослідження ґрунтується на результатах анкетування, педагогічного спостереження та аналізу власного досвіду навчання. В опитуванні взяли участь 50 студентів бакалаврату та магістратури факультету психології Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Встановлено, що найбільш ефективними для підвищення мотивації є інтерактивні та змішані стилі викладання, які поєднують дискусії, практичні завдання та групову роботу. Виявлено проблеми, пов’язані з організацією навчального процесу та недостатнім рівнем зворотної комунікації. Обґрунтовано доцільність гнучкого використання стилів викладання з урахуванням індивідуальних особливостей і навчальних потреб студентів.
Авторське право (c) 2026 Тетяна Шевченко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
СВІТОВІ ТА ВІТЧИЗНЯНІ ПІДХОДИ ДО ФОРМУВАННЯ ШІ-КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ ЕКОНОМІСТІВ
У статті досліджується актуальна проблема підготовки майбутніх економістів до професійної діяльності в умовах цифрової економіки, де технології штучного інтелекту (ШІ) стають ключовим аналітичним інструментом. На основі компаративного аналізу вітчизняного та зарубіжного освітнього досвіду виявлено системний розрив між вимогами ринку праці до цифрових навичок і традиційним змістом навчальних програм. Для подолання цієї суперечності обґрунтовано авторську концептуальну модель ШІ-компетентності економіста як інтегральної професійної якості. Запропонована структура охоплює чотири взаємопов’язані компоненти: гностичний, праксеологічний, критично-оцінювальний та етично-соціальний. Визначено стратегічні напрями модернізації вищої економічної освіти, що передбачають інтеграцію Data Science, використання проєктно-орієнтованих методів навчання та формування відповідальності за результати роботи алгоритмічних систем.
Авторське право (c) 2026 Роман Тижненко, Володимир Толмачов (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ОСОБЛИВОСТІ ВИКОРИСТАННЯ ЗАСОБІВ МИСТЕЦТВА ДЛЯ ВИВЧЕННЯ АНГЛІЙСЬКОЇ МОВИ ЯК ІНОЗЕМНОЇ В ЗАКЛАДІ ВИЩОЇ ОСВІТИ
У статті досліджено особливості інтеграції засобів мистецтва у процес викладання англійської мови як іноземної (EFL/ESL) у закладі вищої освіти. Обґрунтовано педагогічний потенціал художньо-творчої діяльності як інструменту інтенсифікації засвоєння лексики, розвитку навичок аудіювання та говоріння, а також формування креативності й міжкультурної компетентності. Розкрито роль мультимодального підходу та емпіричного навчання у підвищенні рівня ретенції мовного матеріалу та зниженні афективного бар’єра. Проаналізовано ефективні стратегії впровадження мистецького компонента, зокрема art-based storytelling, групові мистецькі проєкти, візуальні лексичні дошки та інтеграцію культурних елементів. Окреслено можливості адаптації цих методів до різних рівнів мовної компетентності. Визначено основні виклики впровадження (тайм-менеджмент, ресурсне забезпечення, залученість студентів) та запропоновано шляхи їх подолання. Доведено, що інтеграція мистецтва сприяє створенню інтерактивного, етичного та когнітивно привабливого освітнього середовища, яке оптимізує процес формування іншомовної комунікативної компетентності.
Авторське право (c) 2026 Наталія Махиня (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
РОЗВИТОК ЛІТЕРАТУРОЗНАВЧОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНЬОГО ВЧИТЕЛЯ-СЛОВЕСНИКА В УМОВАХ ТРАНСФОРМАЦІЇ ОСВІТИ
У статті розглянуто особливості розвитку літературознавчої компетентності майбутніх учителів-словесників в умовах трансформації освіти, визначено основні підходи, що сприяють ефективній підготовці здобувачів вищої освіти до професійної діяльності в сучасному культурному просторі. Наголошено, що розвиток літературознавчої компетентності майбутніх учителів-словесників в умовах освітніх трансформацій постає важливим завданням сучасної вищої школи, що передбачає цілісне поєднання теоретичної підготовки й практичної інтерпретаційної діяльності, дослідницького пошуку й особистісного розвитку здобувача. Визначено літературознавчу компетентність як інтегративну характеристику професійної підготовки майбутнього вчителя української мови і літератури, що поєднує глибокі знання з теорії та історії літератури, інтерпретаційні навички, критичне мислення, а також уміння здійснювати культурний і міждисциплінарний аналіз художнього тексту. Вказано, що, розвиваючи літературознавчу компетентність, необхідно переорієнтувати освітній процес із репродуктивних моделей навчання на діяльнісно-компетентнісні, які можуть активізувати дослідницьку, аналітичну й рефлексивну діяльність здобувачів вищої освіти. Підкреслено особливу роль використання цифрових ресурсів, інтерактивних методів навчання, міждисциплінарної інтеграції, а також залучення здобувачів вищої освіти до науково-дослідницької роботи. Узагальнено, що літературознавча компетентність майбутніх учителів-словесників в умовах трансформаційних процесів – це стратегічний напрям сучасної вищої освіти, що дає можливість забезпечити підготовку конкурентоспроможного фахівця, здатного до професійної діяльності й саморозвитку.У статті розглянуто особливості розвитку літературознавчої компетентності майбутніх учителів-словесників в умовах трансформації освіти, визначено основні підходи, що сприяють ефективній підготовці здобувачів вищої освіти до професійної діяльності в сучасному культурному просторі. Наголошено, що розвиток літературознавчої компетентності майбутніх учителів-словесників в умовах освітніх трансформацій постає важливим завданням сучасної вищої школи, що передбачає цілісне поєднання теоретичної підготовки й практичної інтерпретаційної діяльності, дослідницького пошуку й особистісного розвитку здобувача. Визначено літературознавчу компетентність як інтегративну характеристику професійної підготовки майбутнього вчителя української мови і літератури, що поєднує глибокі знання з теорії та історії літератури, інтерпретаційні навички, критичне мислення, а також уміння здійснювати культурний і міждисциплінарний аналіз художнього тексту. Вказано, що, розвиваючи літературознавчу компетентність, необхідно переорієнтувати освітній процес із репродуктивних моделей навчання на діяльнісно-компетентнісні, які можуть активізувати дослідницьку, аналітичну й рефлексивну діяльність здобувачів вищої освіти. Підкреслено особливу роль використання цифрових ресурсів, інтерактивних методів навчання, міждисциплінарної інтеграції, а також залучення здобувачів вищої освіти до науково-дослідницької роботи. Узагальнено, що літературознавча компетентність майбутніх учителів-словесників в умовах трансформаційних процесів – це стратегічний напрям сучасної вищої освіти, що дає можливість забезпечити підготовку конкурентоспроможного фахівця, здатного до професійної діяльності й саморозвитку.
Авторське право (c) 2026 Любов Башманівська (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ПРОЄКТНІ ТЕХНОЛОГІЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ФІЗИЧНОГО ВИХОВАННЯ ПІДЛІТКІВ В УМОВАХ ЦИФРОВОГО ПРОСТОРУ: ДО ПРОБЛЕМИ ДОСЛІДЖЕННЯ
Проблема: організація фізичного виховання підлітків в умовах цифрового простору. Мета: окреслення проблемного поля організації фізичного виховання підлітків засобами проєктних технологій в умовах цифрового простору. Завданнями роботи є узагальнення даних щодо проєктних технологій, а також висвітлення сутності й основних ідей зазначеного дослідження та його концептуальних положень. Методи дослідження: теоретичні – системно-структурний аналіз психолого-педагогічних джерел, теоретичне узагальнення, історико-порівняльний метод вивчення зарубіжного й вітчизняного досвіду з організації фізичного виховання підлітків, аналіз документації закладів загальної середньої освіти для визначення змісту діяльності з упровадження проєктних технологій в організацію фізичного виховання підлітків; емпіричний метод – івент-аналіз виховної практики закладів загальної середньої освіти, орієнтованої на всебічний розвиток особистості учня. Основні результати дослідження. Підвищувати ефективність сучасного фізичного виховання підлітків можуть проєктні технології його організації, які сприяють формуванню активності, самостійності і креативності підлітка, виявленню його лідерських, творчих, організаторських здібностей. Особливості дистанційного чи змішаного освітнього процесу посилюють необхідність пошуку механізмів та інструментів його оновлення, зокрема, шляхом цифровізації проєктних технологій організації фізичного виховання, а відтак, привернення додаткової уваги до: вивчення потенціалу онлайн-ресурсів для організації фізичного виховання учнів; інтеграції ігрових елементів у фізичну активність або гейміфікація віртуальних квестів та челенджів, упорядкування рейтингових таблиць; застосування фітнес-трекерів, розумних годинників, мобільних застосунків для відстеження фізичної активності та її впливу на організм; стимулювання проведення онлайн-зустрічей з фізичного виховання, вебінарів, стрімінгів тренувань, інтерактивних консультацій щодо самостійного планування учнями фізичних навантажень чи індивідуальних тренувальних планів в умовах дистанційного навчання; підвищення мотивації підлітків турбуватись про власне здоров’я і популяризувати актуальні меседжі здорового способу життя засобами мережевої комунікації; розвитку умінь командної роботи та комунікаційного лідерства засобами проєктних технологій фізичного виховання. Наукова новизна результатів дослідження: проблема цифровізації фізичного виховання підлітків у сучасних закладах освіти досі не була предметом досліджень українських учених. Висновки та конкретні пропозиції авторок: проєктні технології дозволять оптимізувати фізичне виховання підлітків у цифровому просторі та сприятимуть підвищенню рівня фізичної вихованості й рухової активності здобувачів освіти та створенню сучасної культури здорового способу життя. Використання цифрових засобів у фізичному вихованні підлітків допоможе формуванню в них морально-вольових якостей, розвитку їх самостійності, позитивної мотивації та відповідальності за власний фізичний розвиток.
Авторське право (c) 2026 Валентина Кириченко, Валерія Нечерда (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
КУЛЬТУРОЛОГІЧНИЙ АСПЕКТ ВИВЧЕННЯ ЛІТЕРАТУРИ У ЗАКЛАДАХ ОСВІТИ
Робота зумовлена нашим сьогоденням, оскільки викладання літератури в закладах освіти має певну специфіку. Вона полягає в урізноманітненні методики викладання, пошук нових підходів, теоретичному обґрунтуванні ефективності інтерактивного навчання та змінах у розумінні сутності навчання, а також описі нових поглядів на навчання літератури разом із методичними рекомендаціями щодо їх впровадження. Культурологічний аспект є одним із найважливіших у реалізації проектів гуманізації та гуманітаризації освіти. Сьогодні культура, неухильно переміщуючись у центр соціального життя, починає розглядатися як первинне в діяльності і системі характеристик сучасної людини. Культура завжди спрямована на набуття людиною сенсу життя. Зробити людину освіченою означає допомогти стати їй суб’єктом культури, історичного процесу, з власного життєвого досвіду допомогти їй мислити.
Авторське право (c) 2026 Андрій Усатий (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ІГРОВІ ТЕХНОЛОГІЇ В СИСТЕМІ ДІЯЛЬНІСНОГО ПІДХОДУ: РОЗВИТОК М’ЯКИХ НАВИЧОК В УЧНІВ МОЛОДШОГО ШКІЛЬНОГО ВІКУ
У статті обґрунтовано роль ігрових технологій у системі діяльнісного підходу як стратегічного інструменту розвитку м’яких навичок (soft skills) в учнів молодшого шкільного віку. На основі аналізу фундаментальних психолого-педагогічних концепцій (Л. Виготського, Д. Ельконіна, Ж. Піаже, Дж. Гетті) та сучасних методичних підходів (О. Савченко, О. Роми, С. Скворцової) розкрито механізми інтеріоризації соціального досвіду, децентрації та ітеративного навчання в ігровій діяльності. Особливу увагу приділено практичному потенціалу LEGO-технологій та стратегії «Learning-through-play» у формуванні когнітивних, соціальних та особистісних навичок. Визначено, що перетворення гри на структурований технологічний процес (техноматику) забезпечує досягнення цільових орієнтирів Нової української школи. Доведено, що ефективність ігрового моделювання зумовлена зміною ролі педагога з транслятора знань на фасилітатора, який створює безпечне середовище для експериментування та соціальної взаємодії. Охарактеризовано специфіку різних видів ігор (конструктивних, рольових, колаборативних) крізь призму формування емоційного інтелекту, вольової саморегуляції та здатності до децентрації. Розкрито концепцію «мислення руками» в контексті використання LEGO-технологій як засобу об'єктивації внутрішніх когнітивних процесів дитини. Обґрунтовано, що інтеграція короткотривалих ігрових циклів у логіко-математичну та комунікативну освітні галузі сприяє розвитку когнітивної адаптивності та навичок командної роботи, що є фундаментом життєвого успіху випускника початкової ланки освіти.
навчання через гру (Learning-through-play)
Авторське право (c) 2026 Марта Проц, Наталія Яремчук (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ЗАСТОСУВАННЯ МУЛЬТИМЕДІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ У МОВНІЙ ПІДГОТОВЦІ ЗДОБУВАЧІВ ОСВІТИ
У статті досліджено проблему застосування мультимедійних технологій у мовній підготовці учнів початкових класів у контексті сучасних освітніх трансформацій, цифровізації освітнього процесу та впровадження концептуальних положень Нової української школи. Обґрунтовано актуальність застосування мультимедіа на уроках української мови як ефективного дидактичного засобу формування мовної, мовленнєвої, комунікативної та інформаційно-комунікаційної компетентностей молодших школярів. Здійснено огляд наукових підходів до трактування понять «технологія», «технології навчання», «мультимедійні технології» у вітчизняній і зарубіжній педагогічній науці. Висвітлено дидактичний потенціал мультимедійних засобів у формуванні фонетико-орфоепічних, лексичних, граматичних і комунікативних умінь учнів початкової школи. Окрему увагу приділено використанню мультимедійних ігрових технологій та онлайн-платформ як засобів підвищення мотивації до навчання, активізації пізнавальної діяльності та індивідуалізації освітнього процесу. Доведено, що педагогічно виважене використання мультимедійних технологій сприяє підвищенню якості мовної освіти та ефективності навчання української мови в початкових класах.
Авторське право (c) 2026 Ірина Кухарчук (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ІГРОВІ ТЕХНОЛОГІЇ ТА ГЕЙМІФІКАЦІЯ ЯК ЗАСІБ ПІДВИЩЕННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ НАВЧАННЯ У КУРСІ МІКРОБІОЛОГІЇ ТА ВІРУСОЛОГІЇ
У статті розглядається використання ігрових технологій та гейміфікації як інноваційного інструменту підвищення ефективності навчання у курсі мікробіології та вірусології. Показано, що інтеграція елементів гри у навчальний процес сприяє формуванню мотивації, розвитку критичного мислення та кращому засвоєнню складних теоретичних понять. Особливу увагу приділено застосуванню цифрових платформ (Kahoot!, Quizizz, Socrative) та спеціалізованих освітніх ігор (ViroGame, BacteriaGame), які забезпечують інтерактивність та зворотний зв’язок. Описано методичні прийоми використання гейміфікації на лекційних, практичних та лабораторних заняттях. Наведено приклади впровадження сюжетних квестів та рольових симуляцій для пояснення механізмів інфекційного процесу. Зроблено висновок, що гейміфікація є ефективним засобом підвищення результативності навчання, формування дослідницьких компетентностей та підготовки студентів до професійної діяльності у сфері біології та медицини.
модель «Гейміфікованої спіралі інтеріоризації знань»
Авторське право (c) 2026 Олена Луценко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ГЕНЕЗИС ВАЛЬДОРФСЬКОЇ ПЕДАГОГІКИ ТА ДОСВІД ЇЇ ІМПЛЕМЕНТАЦІЇ В ОСВІТНІЙ ПРОСТІР УКРАЇНИ
У статті здійснено цілісний ретроспективний та теоретико-педагогічний аналіз генезису Вальдорфської педагогічної системи, заснованої Рудольфом Штайнером. Розкрито історичний контекст виникнення першої вальдорфської школи у Штутгарті як гуманістичної відповіді на соціальну кризу післявоєнної Європи. Детально проаналізовано антропософські засади розвитку дитини дошкільного віку, зокрема вчення про семирічні цикли розвитку та концепцію дитини як «суцільного органу чуття». Визначено роль ритмізації життєдіяльності як ключового здоров'язбережувального фактора, що базується на чергуванні фаз «вдиху» (концентрації) та «видиху» (активної гри). Охарактеризовано специфіку організації освітнього простору вальдорфського дитячого садка, де особлива увага приділяється сенсорній автентичності, використанню натуральних матеріалів та принципу «недовершеної іграшки» для стимуляції творчої уяви вихованців. Окремий блок дослідження присвячено досвіду імплементації вальдорфських ідей в освітній простір України. Проаналізовано діяльність провідних вітчизняних осередків (Київ, Одеса, Кривий Ріг, Луцьк, Дніпро) та нормативно-правове підґрунтя їх функціонування, зокрема впровадження програми «Стежина». Доведено, що вальдорфська модель корелює із завданнями гуманізації освіти та вимогами Базового компонента дошкільної освіти. Виявлено основні проблеми імплементації системи, серед яких складність фахової підготовки вальдорфських педагогів та необхідність подолання стереотипів щодо раннього академічного навчання. Обґрунтовано перспективність інтеграції елементів штайнерівської педагогіки у сучасну практику ЗДО для забезпечення гармонійного духовного та фізичного становлення особистості.
ІСТОРІЯ РОЗВИТКУ ПЕДАГОГІЧНОЇ ТЕОРІЇ ТА ОСВІТНЬОЇ ПРАКТИКИ
Авторське право (c) 2026 Ірина Рудницька-Юрійчук (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ОСОБЛИВОСТІ РЕАЛІЗАЦІЇ ПРАКТИКО-ОРІЄНТОВАНОГО ПІДХОДУ В ПРОЦЕСІ ПРОФЕСІЙНОЇ ПІДГОТОВКИ МАЙБУТНІХ МАЙСТРІВ ВИРОБНИЧОГО НАВЧАННЯ ШВЕЙНОГО ПРОФІЛЮ
У статті проаналізовано особливості практико-орієнтованого підходу з огляду на досвід його запровадження у вітчизняних та закордонних закладах освіти. Розкрито потенціал реалізації підходу в межах професійної підготовки майбутніх майстрів виробничого навчання за освітньо-професійною програмою фахової передвищої освіти «Технологія виробів легкої промисловості. Висвітлено досвід використання практико-орієнтованого підходу під час проведення лекцій, практичних, у процесі організації практичної підготовки та самостійної роботи студентів в умовах воєнного стану. Показано шляхи використання практико-орієнтованих технологій та методів навчання: кейс-технології, мозковий штурм, професійні імітації, мікро-навчання, майстерклас. Обґрунтовано необхідність розроблення різнорівневих практико-орієнтованих завдань. Визначено перспективні напрями втілення досліджуваного підходу у післявоєнний період: запровадження дуального навчання та використання можливостей імерсивних симуляційних технологій.
Авторське право (c) 2026 Тетяна Бикова (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ФОРМУВАННЯ В УЧНІВ ПОЧАТКОВОЇ ШКОЛИ БАЗОВИХ УЯВЛЕНЬ ПРО ЧАСТИНИ МОВИ НА ЗАСАДАХ КОМПЕТЕНТНІСНОГО ПІДХОДУ
У статті схарактеризовано особливості формування в молодших школярів базових уявлень про частини мови на засадах компетентнісного підходу та розкрито зміст поняття компетентнісний підхід відповідно до Концепції НУШ; з’ясовано, що компетентнісне навчання (згідно досліджень ЮНІСЕФ і ЮНЕСКО) базуються на методах, які забезпечують партнерство, інклюзивність, активне навчання та освітніх ситуаціях наближених до життя; доведено, що наскрізні освітні лінії в початковій школі – це важливі складові Програми НУШ, а їхнє опанування і впровадження спрямоване на розвиток у молодших школярів таких ключових умінь: вирішення освітніх завдань; критичне мислення; креативність (творче мислення); співпраця і взаємодопомога; ефективна комунікація; розвиток емоційного інтелекту; уміння проводити дослідження; організовувати власну діяльність; рефлексію тощо. Саме тому використання компетентнісного підходу під час вивчення навчальної дисципліни «Українська мова» в початковій школі створює сприятливі умови для гармонійного розвитку учня й ефективного засвоєння знань з цього предмета.
Авторське право (c) 2026 Світлана Гірняк , Світлана Луців , Юлія Сливчук (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
КОНЦЕПТУАЛЬНІ ЗАСАДИ ПРОФЕСІЙНОЇ ОРІЄНТАЦІЇ ТА КОНСУЛЬТУВАННЯ З КАР’ЄРИ ЗДОБУВАЧІВ ФАХОВОЇ ПЕРЕДВИЩОЇ ОСВІТИ
Метою статті є визначення та обґрунтування концептуальних засад професійної орієнтації та консультування з кар’єри здобувачів фахової передвищої освіти. Ці концептуальні засади розглядаються крізь призму психологічних, педагогічних та кар’єрних теорій розвитку. Мотиваційний та ціннісно-орієнтований підхід до планування кар’єри допомагають студентам приймати обґрунтовані рішення щодо кар’єри, узгоджуючи їхні здібності, інтереси та цінності з вимогами ринку праці. Сприяють успішному переходу до професійного життя. Кар’єрне консультування поєднує індивідуальні оцінки, залучення представників галузі, цифрові інструменти та навчання на робочому місці з метою підвищення працевлаштуванню та адаптивності. Кар’єрне консультування наголошує на використанні інструментів оцінки, цифрових технологій, стажування та програм наставництва для зміцнення здатності студентів приймати рішення, розвитку навичок та плавного входження на ринок праці. Безперервне навчання, технологічна інтеграція та індивідуальне кар’єрне консультування є необхідними для підготовки студентів до успішної роботи в динамічному професійному середовищі.
Авторське право (c) 2026 Інна Гриценок (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
МЕТОДИКА ВИКОРИСТАННЯ ІНТЕРАКТИВНИХ МОДЕЛЕЙ GEOGEBRA 3D ЯК ЗАСОБУ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ КОНЦЕПТУАЛЬНОГО РОЗУМІННЯ ДИФЕРЕНЦІАЛЬНОГО ЧИСЛЕННЯ ФУНКЦІЙ КІЛЬКОХ ЗМІННИХ
У статті розглянуто проблему формування концептуального розуміння диференціального числення функцій кількох змінних здобувачами вищої освіти. Обґрунтовано доцільність впровадження інтерактивних моделей GeoGebra 3D як інструменту візуалізації абстрактних математичних понять. Розроблено та описано методику використання серії інтерактивних аплетів для дослідження ліній рівня поверхні, існування границь функції кількох змінних в точці, інтерпретації геометричного змісту частинних похідних та аналізу локальних екстремумів функцій із параметром. Особливу увагу приділено алгоритмам створення динамічних моделей, які забезпечують зворотний зв’язок та стимулюють дослідницьку діяльність студентів. Показано, що поєднання аналітичних методів із інтерактивною візуалізацією сприяє подоланню формалізму у знаннях та забезпечує усвідомлене засвоєння сутності математичних об’єктів.
Авторське право (c) 2026 Наталія Кугай (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ПІДГОТОВКА МАЙБУТНІХ ВИХОВАТЕЛІВ ДО ФОРМУВАННЯ ЗДОРОВ’ЯЗБЕРЕЖУВАЛЬНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ ДІТЕЙ ДОШКІЛЬНОГО ВІКУ
У статті досліджено проблеми підготовки майбутніх вихователів до формування здоров’язбережувальної компетентності дітей дошкільного віку. Обґрунтовано сутність і структуру підготовленості майбутніх вихователів до формування здоров’язбережувальної компетентності дітей дошкільного віку. Проведено кількісний аналіз результатів, а також здійснено якісну інтерпретацію отриманих даних проблем підготовки майбутніх вихователів до формування здоров’язбережувальної компетентності дітей дошкільного віку, що дозволяє виділити ключові напрями вдосконалення освітнього процесу. Результати дослідження підтверджують необхідність інтеграції сучасних здоров’язбережувальних технологій в освітні програми, посилення практико-орієнтованого компонента підготовки та формування цілісного уявлення про здоров’я дитини у майбутніх вихователів.
Авторське право (c) 2026 Ірина Мардарова, Наталія Гуданич (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ФОРМУВАННЯ ПЕДАГОГІЧНОЇ МАЙСТЕРНОСТІ МАЙБУТНІХ ПЕДАГОГІВ ДОШКІЛЬНОЇ ОСВІТИ В КОНТЕКСТІ ОСОБИСТІСНО ОРІЄНТОВАНОЇ ПІДГОТОВКИ
У статті теоретично обґрунтовано особливості формування педагогічної майстерності майбутніх педагогів дошкільної освіти в контексті особистісно орієнтованої підготовки. Розглянуто сутність і структуру педагогічної майстерності, виділено мотиваційно-ціннісний, когнітивний, діяльнісний та рефлексивний компоненти, проаналізовано їх взаємозв’язок із професійною готовністю до роботи в закладі дошкільної освіти. Обґрунтовано педагогічні умови ефективного формування майстерності. Визначено методологічні підходи, що взаємодоповнюють один одного та забезпечують цілісність процесу професійної підготовки. Показано, що особистісно орієнтована підготовка сприяє розвитку суб’єктності, творчої активності та професійної компетентності майбутніх педагогів дошкільної освіти.
Авторське право (c) 2026 Олексій Листопад, Наталя Листопад (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ЗМІСТОВО-ФУНКЦІОНАЛЬНА МОДЕЛЬ ФОРМУВАННЯ ЗДАТНОСТІ МАЙБУТНІХ ОФІЦЕРІВ НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ ДО ЗАСТОСУВАННЯ ШТАТНОГО ОЗБРОЄННЯ ПІДРОЗДІЛУ
У статті обґрунтовано змістово-функціональну модель формування здатності майбутніх офіцерів Національної гвардії України до застосування штатного озброєння підрозділу в процесі професійної підготовки у вищому військовому навчальному закладі. Методологічну основу моделі становлять компетентнісний, діяльнісний, системний і контекстний підходи. Визначено структуру досліджуваної здатності як інтегративного результату підготовки, що охоплює мотиваційно-ціннісний, когнітивний, діяльнісний і рефлексивно-психологічний компоненти. Модель подано як цілісну педагогічну систему, що включає методологічно-цільовий, організаційно-змістовий і результативно-оцінний блоки. Розкрито педагогічні умови реалізації моделі: інтеграцію бойового досвіду, використання сучасних технічних засобів навчання, тренажерних і віртуальних середовищ, кейс-методу та навчальних ігор. Визначено критерії, показники й рівні сформованості здатності. Доведено, що запропонована модель забезпечує поетапний перехід від засвоєння знань до формування стійких практичних навичок застосування озброєння в умовах, наближених до службово-бойових.
професійна підготовка майбутніх офіцерів
Авторське право (c) 2026 Андрій Ніконенко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
РЕАЛІЗАЦІЯ STEM-ОСВІТИ В ПОЧАТКОВІЙ ШКОЛІ: ПИТАННЯ ПРОФЕСІЙНОЇ ПІДГОТОВКИ ТА МЕТОДИЧНОЇ ВПЕВНЕНОСТІ ВЧИТЕЛЯ
У статті представлено результати дослідження ключових проблем, що перешкоджають ефективному впровадженню STEM-освіти в початковій школі, та, відповідно, запропоновано шляхи вдосконалення професійної підготовки майбутніх учителів початкової школи для реалізації цього інноваційного підходу в їхній подальшій практичній діяльності. Проблеми, з якими стикаються вчителі початкової школи під час реалізації STEM-освіти, можна об’єднати за декількома напрямами: професійний, методологічний та ресурсний. Акцентовано на тому, що попри зацікавленість та вмотивованість як учителів-практиків, так і майбутніх учителів початкової школи в реалізації STEM-освіти, мають місце труднощі в інтеграції різних наук, використання проєктної інженерії, а також відчуття професійної (методичної) впевненості. На основі проведеного теоретичного аналізу вітчизняних та закордонних досліджень окреслено шляхи професійного розвитку вчителів та підходи до вдосконалення професійної підготовки майбутніх учителів початкової школи.
професійна підготовка вчителя початкової школи
Авторське право (c) 2026 Кіра Гнезділова (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ДЕМОКРАТИЧНІ ОСНОВИ ОРГАНІЗАЦІЇ ОСВІТНЬОГО ПРОСТОРУ НОВОЇ УКРАЇНСЬКОЇ ШКОЛИ
У статті проаналізовано демократичні основи організації освітнього простору Нової української школи як важливу умову реалізації сучасної освітньої реформи в Україні. Розкрито сутність поняття демократичного освітнього простору та обґрунтовано його значення для забезпечення рівних можливостей, поваги до прав дитини й формування громадянських компетентностей учнів. Окреслено наукові підходи вітчизняних і зарубіжних дослідників до проблеми демократизації освіти. Основну увагу зосереджено на характеристиці ключових принципів демократичного освітнього простору НУШ, зокрема дитиноцентризмі, педагогіці партнерства, інклюзивності, прозорості й відкритості, а також формуванні активної громадянської позиції учнів. Висвітлено практичні інструменти реалізації демократичних принципів у шкільному середовищі, зокрема учнівське самоврядування, проєктне навчання, інтерактивні методи та формувальне оцінювання. Зроблено висновок, що демократична організація освітнього простору сприяє створенню безпечного, відкритого та розвивального середовища, орієнтованого на гармонійний розвиток особистості та підготовку учнів до активного громадянського життя.
Авторське право (c) 2026 Тетяна Гордієнко, Олена Філоненко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ЦИФРОВА ПЕДАГОГІКА ТА ЦИФРОВА ДИДАКТИКА: ДЕФІНІТИВНИЙ АНАЛІЗ
У статті надано дефінітивний аналіз понять сучасної педагогічної науки, що пов’язані з використанням цифрових технологій в освіті та формуванням якісного цифрового освітнього середовища, як-от: «цифрова педагогіка» та «цифрова дидактика». Проаналізовано значну кількість вітчизняних та іноземних наукових джерел з окресленої проблеми, надано відповіді на запитання: як означені дефініції співвідносяться з традиційною педагогікою та дидактикою, чи є вони самостійною науковою гілкою, які специфічні риси характеризують ці поняття. Визначено інновації цифрової педагогіки, до яких науковці відносять відкриті освітні ресурси, масові відкриті онлайн-курси, електронні підручники, цифрову відеокомунікацію тощо. Наведено різні погляди на ключові компоненти цифрової педагогіки проти традиційної педагогіки в контексті цифрової трансформації освіти. Проаналізовано деякі рамкові моделі цифрової педагогіки. Досліджено, як відбувається оновлення і переосмислення законів і принципів традиційної дидактики, підкреслено, що цифрове освітнє середовище змінило не лише інструментарій навчання, а й саму логіку педагогічної взаємодії, характер пізнавальної діяльності здобувачів освіти та роль викладача, що зумовило трансформацію класичних дидактичних положень.
Авторське право (c) 2026 Володимир Іванчук (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ВТРАТИ ІНТЕГРОВАНОГО СПОСТЕРЕЖЕННЯ ЗА РОСЛИНОЮ В ДИСТАНЦІЙНОМУ НАВЧАННІ ФІЗІОЛОГІЇ РОСЛИН
Повномасштабна збройна агресія Російської Федерації проти України змусила заклади вищої освіти перейти на дистанційне навчання, що забезпечило безперервність освітнього процесу, але спричинило суттєві педагогічні втрати в дисциплінах природничого циклу. Дисципліна «Фізіологія рослин» є особливо вразливою, оскільки її ключовим компонент – інтегроване спостереження за рослиною як цілісною динамічною системою, де фотосинтез, транспірація, водний обмін, ріст і реакції на стрес постійно взаємодіють. У традиційному очному форматі студенти проводять тривалі багатосенсорні спостереження за живими об’єктами, що формує системне мислення та професійні компетентності. У дистанційному режимі цей компонент фрагментується: реальні експерименти замінюються віртуальними симуляціями, таймлапсами та відеодемонстраціями. Дослідження ґрунтується на теоретичному аналізі класичних джерел з фізіології рослин (Taiz et al., 2015; Salisbury & Ross, 1992; Hopkins & Hüner, 2009) та сучасних публікацій з дистанційного навчання (2018–2025 рр.), порівняльному аналізі очного й дистанційного форматів та узагальненні авторського педагогічного досвіду викладання в Глухівському національному педагогічному університеті імені Олександра Довженка у 2022–2025 роках. Виявлено чотири ключові категорії освітніх втрат: відсутність спостережень у реальному часі, зменшення варіабельності об’єктів, обмеження сенсорного досвіду та відсутність можливості модифікувати експеримент. Оцінено обмеження цифрових інструментів (PhET, Gizmos, Labster). Запропоновано гібридні методичні моделі компенсації, адаптовані до воєнних умов: нестабільний зв’язок, відсутність обладнання, психоемоційний стрес. Результати свідчать, що дистанційний формат знижує глибину системного розуміння рослинного організму, але гібридні підходи дозволяють частково компенсувати втрати. Наукова новизна роботи полягає у першому системному визначенні категорій втрати інтегрованого спостереження з позицій фізіології рослин в умовах воєнного стану та у формулюванні відповідних практичних рекомендацій. Практичне значення полягає у можливості використання отриманих результатів для вдосконалення робочих програм і методик викладання природничих дисциплін у кризових умовах.
Авторське право (c) 2026 Анастасія Полякова (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ФОРМУВАННЯ КУЛЬТУРНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ ЗДОБУВАЧІВ ОСВІТИ ЯК ЧИННИКА ДУХОВНО-МОРАЛЬНОГО ВИХОВАННЯ У ПРОЦЕСІ ОПРАЦЮВАННЯ ХУДОЖНІХ ТЕКСТІВ ІЗ МІФОЛОГІЧНИМИ ЕЛЕМЕНТАМИ
У статті проаналізовано проблему формування культурної компетентності здобувачів освіти як важливого чинника їхнього духовно-морального виховання під час опрацювання художніх текстів із міфологічними елементами. Обґрунтовано значення культурної компетентності як чинника загальнокультурного розвитку особистості, складника професійної підготовки майбутнього вчителя-філолога та підґрунтя формування духовно-моральних цінностей здобувачів освіти. На основі аналізу нормативних освітніх документів уточнено зміст культурної компетентності в контексті сучасної шкільної літературної освіти. Подано авторське визначення дефініції «культурна компетентність майбутнього вчителя-філолога» як інтегрованої здатності до осягнення національної та світової культурної спадщини, усвідомлення її ціннісного потенціалу та морально-етичних смислів. Окреслено методичні орієнтири реалізації культурологічного підходу під час опрацювання художніх творів із міфологічними елементами у 5–6 класах НУШ як ефективного засобу духовно-морального виховання учнів. Наголошено на ролі суміжних образотворчостей у формуванні в здобувачів освіти умінь інтерпретувати міфологічні образи через міжмистецьку взаємодію. Запропоновано систему навчальних завдань, спрямованих на розвиток читацької та культурної компетентностей і формування духовно-моральних цінностей у здобувачів освіти.
дисципліни/предмети мовно-літературної освітньої галузі
художні тексти з міфологічними елементами
Авторське право (c) 2026 Наталія Гоголь, Максим Гоголь (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ПОБУДОВА ІНДИВІДУАЛЬНИХ ОСВІТНІХ ТРАЄКТОРІЙ ЗА ДОПОМОГОЮ ІНТЕЛЕКТУАЛЬНИХ СИСТЕМ АДАПТИВНОГО ТЕСТУВАННЯ
У статті обґрунтовано концепцію та практичну реалізацію інтелектуальної системи адаптивного тестування для майбутніх учителів на основі моделі Раша (IRT). Розроблено ітераційний алгоритм із «петлею адаптації», що забезпечує стабільно високу точність вимірювання (SEM) незалежно від рівня підготовки студентів. Доведено, що використання системи дозволяє оптимізувати довжину тесту на 45–60% без втрати валідності. Результати підтверджують ефективність переходу до інтелектуального супроводу індивідуальних освітніх траєкторій та сприяють розвитку цифрової компетентності педагогів.
Авторське право (c) 2026 Тетяна Кондратенко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ПРО STEM-ПІДГОТОВКУ МАЙБУТНЬОГО ВЧИТЕЛЯ ПОЧАТКОВОЇ ШКОЛИ
У статті схарактеризовано сутність ідеї впровадження STEM-навчання в початкову і основну шкільні ланки. Проаналізовано поширені погляди дослідників щодо актуальності STEM-освіти у створенні сприятливих умов для ознайомлення учнів початкової школи з технологічними, інженерними і математичними поняттями, що є в основі численних процесів, притаманних сучасному суспільству. На основі узагальнення авторських пропозицій оцінено професійну значущість STEM-підготовки майбутніх учителів для активного впровадження інтерактивних методів навчання, стимулювання пізнавальної активності учнів. Аргументовано, що проєктування змістової основи STEM-підготовки майбутніх учителів має відбуватися з дотриманням низки методологічних принципів: цілісності, системності, детермінізму, об’єктивності, розвитку, комплексності. Акцентовано увагу на зорієнтованості системи підготовки майбутніх учителів на опанування поняттєвої і діяльнісної основи STEM-навчання разом зі STEM-методикою, що уможливлює глибоке розуміння ідейно-поняттєвої основи та методичних підходів до викладання змісту STEM учням початкової школи з урахуванням їхніх вікових особливостей. Виявлено чинники, що мають враховуватися в процесі визначення змісту програм STEM-підготовки майбутніх учителів з урахуванням специфіки їх подальшої фахової діяльності в умовах реалізації концепції Нової української школи. Зазначено, що запровадження STEM-підготовки майбутніх учителів початкової школи має передбачати потенційну оцінку змісту освітніх компонентів, планованих на опанування STEM-знань, які забезпечуватимуть розвиток аналітичного мислення, логіки міркувань та технічних навичок.
Авторське право (c) 2026 Євген Лодатко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ФОРМУВАННЯ ДИДАКТИЧНОЇ КУЛЬТУРИ ВИКЛАДАЧІВ АГРОТЕХНІЧНИХ ДИСЦИПЛІН
У статті здійснено теоретичний аналіз проблеми формування дидактичної культури викладачів технічних дисциплін закладів вищої та передвищої освіти аграрного профілю в умовах трансформації освітньої політики та цифровізації освітнього процесу. Обґрунтовано сутність дидактичної культури як інтегративної складової професійно-педагогічної культури викладача, визначено її структурні компоненти, етапи розвитку, критерії та рівні сформованості. Охарактеризовано мотиваційний, інноваційно-технологічний і творчий компоненти дидактичної культури, розкрито їх роль у забезпеченні ефективної професійної підготовки майбутніх фахівців агропромислового комплексу. Запропоновано модель формування та розвитку дидактичної культури викладачів агротехнічних дисциплін, яка ґрунтується на системному, мотиваційному та концептуальному підходах і передбачає активне використання сучасних педагогічних технологій та спеціалізованого програмного забезпечення. Акцентовано увагу на значенні цифрових і комп’ютерних технологій як важливого чинника підвищення професійної компетентності викладачів і якості аграрної інженерної освіти загалом.
Авторське право (c) 2026 Анатолій Антонець (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
ТЕОРЕТИЧНИЙ АСПЕКТ ФОРМУВАННЯ СОЦІАЛЬНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ У ЗДОБУВАЧІВ ВИЩОЇ ОСВІТИ
Стаття присвячена проблемі формування соціальної компетентності у майбутніх учителів початкових класів. Проаналізовано поняття «соціальна компетентність», що є важливим чинником для створення такої системи освітнього процесу, яка враховувала б аспекти професійного розвитку, а разом з тим особливості становлення особистості здобувача вищої освіти. Визначено, що важливим завданням для сучасної вищої освіти є формування та розвиток соціальної компетентності здобувачів вищої освіти, що є запорукою успішної реалізації майбутнього фахівця в професійній діяльності. Освітній процес має бути спрямований на формування у майбутніх учителів початкових класів системи знань про взаємодію у соціумі, розуміння системи соціальних цінностей, уміння співпрацювати у суспільстві, вміння здійснювати конструктивну комунікацію, адже лише соціально компетентна особистість зможе стати висококваліфікованим конкурентоспроможним фахівцем.
Авторське право (c) 2026 Галина Непомняща (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0
АРТТЕРАПІЯ ЯК ІНСТРУМЕНТ ВІДНОВЛЕННЯ СОЦІАЛЬНОГО ФУНКЦІОНУВАННЯ ТА ПІДГОТОВКИ ПСИХОЛОГІВ ДО РОБОТИ З ТРАВМОЮ ВІЙНИ
У статті проаналізовано потенціал арттерапії як ефективного засобу відновлення соціального функціонування особистості, що зазнала травматичного впливу війни та інших кризових подій. Розкрито психологічні механізми дії мистецько-терапевтичних практик, зокрема символізацію, катарсис, проєкцію та сенсомоторну інтеграцію, які забезпечують м’яке опрацювання травми, емоційну стабілізацію та розвиток адаптаційних ресурсів. Показано роль арттерапії у відновленні комунікативних здібностей, соціальної активності та внутрішньої суб’єктності особистості. Обґрунтовано необхідність оновлення професійної підготовки майбутніх психологів шляхом інтеграції арттерапевтичних методів, формування спеціальних знань, умінь і рефлексивно-креативних компетентностей. Визначено значущість арттерапії для системи психологічної допомоги у воєнний та післявоєнний періоди.
Авторське право (c) 2026 Наталія Ткаченко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0